“Після того як ми покинули море, проживши в ньому багато мільйонів років, ми як би взяли океан з собою. Коли жінка збирається народити дитину, у неї всередині є вода, в якій дитина росте. Це вода майже така сама, як вода в морі, приблизно така ж солона. Жінка влаштовує в своєму тілі маленький океан. І це не все. Наша кров і наш піт теж солоні, приблизно такі ж солоні, як морська вода. Ми носимо океани всередині, у своїй крові і в поту. І коли ми плачемо, наші сльози – це теж океан ” “Шантарам” Грегорі Девід Робертс
************************************
«Ви не крапля в морі. Ви весь океан у краплині» (Джалаледдін Румі)